Другари и другарки!
Ситуацията днес е много сложна.
В последно време се увеличи броя както на малолетните,
така и на пълнолетните закононарушители в нашия район.
Затова решихме да ускорим създаването
на младежка музикална група в нашия културен дом.
Ето вижте, тази първична партийна организация
има своя група,
а тази няма.
Не може така, другари.
Вече говорих за това на събранието на партийната организация.
Вие също знаете, какви проблеми стоят пред нашето общество
на този етап от неговото развитие.
С какво ние сме по-лоши от другите културни домове, питам аз?
Ако вложим малко усилия,
може със сигурност да се каже, че нашия град Сараево
в най-скоро време ще стане един от най-мощните центрове на забавната и популярна музика.
Това е всичко, другари. Благодаря.
Обявявам събранието на културния дом "Черни връх" за открито.
Предлагам следния дневен ред: първо - създаване на групата;
второ - изготвяне на списъците на заминаващите на бригада;
трето - разни.
ПОМНИШ ЛИ ТИ, ДОЛИ БЕЛ
Лотария за 1 динар! Купувайте! Ако не купиш няма да спечелиш!
Дай й да си дръпне. Хайде, твоите ръце са по-дълги.
Откажи се от цигарите, чуваш ли! Ще те пребия някой ден, разбра ли?
На теб три,
на теб три,
и на мен три.
- А с портмонето какво ще правим? - Хвърли го.
Ето го, Мюнхаузен идва. Интересно, този път какво ще ни излъже?
Ех, момчета, ако знаете каква кучка е тази Любица! Няма да повярвате.
Дъжда спря и ние се пъхнахме в тъмнината под стряхата.
Хванах я и тръгнах да й свалям гащите, но се оказа, че е без гащи.
Падна ли ми сега, си мисля. Да ти ковна ли един между очите?
Защо ме прекъсваш?
- Не те прекъсвам, свиря си. - По-добре слушай.
- По-добре да можех да лъжа като теб. - По-добре да можеше като мен, прав.
Та, значи, стоя си аз,
а краката ми треперят. И изведнъж във врата ми падна една капка!
Като че ли с нож ме преряза. Всичко ми увисна.
А тя пита: какво ти е?
И ти какво й каза?
"На морския бряг, където подухваше лек ветрец,
сънувах моята красавица-блондинка,
колко щаслив бях с нея в моя сън".
- Какво правите? - Чешеме си езиците.
Значи езиците си чешете, така ли? А Малкия пак лъже. Дино, ела за малко да те питам нещо.
Къде обикаля Кожодера, Бог знае.
Какво искаш! Само преди 3 седмици е излязъл от затвора.
И дълго ли е бил там? Защо питаш мен?
Ключа у теб ли е? Да. Тези дни ще ми трябва.
Няма проблеми. Аз непрекъснато съм там. Какво ново при теб?
- Нищо. Е, хайде! - Довиждане.
Коя дата сме днес? Никой ли не знае?
23-ти. Нещо важно ли е?
- Не е важно. Утре ще станат 6 години. - Какво?
- За временното местожителство. - Татко каза, че са взели решение.
Не вярвам на нито една негова дума. Пет години те го лъжат него, а той мен.
Хайде да си лягате.
Мамо, кога ще ходим на море?
Утре, дъще. Дай да свалим сандалите.
Наистина ли утре ще ходим на море?
Да, наистина.
Господи, такова нещо може да се случи само в Сараево.
- Дали е пиян? - Не много.
- Кога си легна бандата? - Преби половин час.
- Събуди ги. - Махо, добре ли си?
Буди ги!
- Здрасти. - Добър вечер.
Е?
Ударих Дино.
А ти?
Аз пуших.
Лотария.
Каква лотария? Искаш да ни изхвърлят от къщи ли?
Продавах лотарийни билети, по 1 динар парчето.
Добре. Пиши.
Първо:
училището.
Какво?
Татко, сега сме във ваканция.
Извинявай, Мидхо. Задраскай го.
Пиши, отчет за финансовата дейност.
Това първо.
Второ. Дино е лайнар.
Така го напиши.
Керим също е лайнар.
Събранието ще го води Керим, за да не си помислите, че баща ви е пиян.
Откривам събранието. Дава се думата на татко.
Предлагам да сме по-кратки. Трябва да бъдем конструктивни,
лично аз нямам нищо против частната, тоест личната инициатива.
Индивидуалната дейност трябва да се поощрява
в нашето социалистическо общество. Ще купиш на мама копчета.
- На сестра си ще купиш кукла. - Ами колелото?
- Колко струва? - 6300. Чешко.
Когато събереш 3150, ми се обади.
- Дино, донеси вода. - Сена, не прекъсвай събранието.
Вървя си аз и гледам Дино пуши с някакви смотаняци.
- Не са смотаняци. - Не се отклонявай от темата. А ти мълчи.
- И после какво? - Понатупах го малко.
- Ние какво се бяхме разбрали? - Да не пуша.
И друго какво? Пишеш ли?
Пиша.
Чу ли какво те питах? Докога ще ме тормозите?
Тор-мо-зи-те.
Слушай, Керим.
Махо!
Марш! В тази къща само аз имам право да бия.
И не ми пука, че си пълнолетен.
Заминавайте да си лягате, хулигани!
С всеки изминат ден и с всеки поглед го правя все по-добре.
- Тренирал ли си? - До 200.
Гледай.
Това упражнение е за да ти блестят очите.
Гледай, във водата трябва да си мърдаш очите и да издържиш колкото можеш.
Ще опитам.
Хайде.
- 47. Колко? - 60.
Не може да бъде. Броил си много бързо. Дай още един път, но по-бавно.
Не искам да се удавя без да съм я изчукал.
Кого?
Любица. Утре имам среща с нея.
Виж, не се занимаваме с хипноза заради това.
Хипнозата трябва да промени света.
Човек ще може да се владее с помощта на самовнушението. Разбираш ли?
Е, добре. А утре какво да правя?
Ти спиш.
Клепачите ти се затварят.
Не виждаш ли, че не спя бе, глупак.
Ти спиш. Клепачите ти се затварят. Ти спиш, спиш.
Всичко вече е ясно, но да продължим дискусията. Шах.
- Е, как мина? - Два пъти без почивка.
- Лъжеш. - Истина е.
Е, поне прилича на истина.
Пак шах.
Там където има шах, има и мат.
Младежта печели!
С всеки изминат ден и с всеки поглед го правя все по-добре.
Ще споделиш ли с мен своите окултни тайни.
Малкия, не ми се пречкай.
Изключи го. Кожодера дойде.
- Шкембо, сипи на момчетата. - Не може, Кожодер, сериозно.
- Защо? - Директора забрани, кълна се.
- Смайо ли? - Не е Смайо, дойде нов човек.
- Този очилатия ли? - Да.
Извинете, другарю директор.
Ей, цайс, защо не се разкараш от тук.
Не ги обичам такива лигльовци.
Дино, подреди залата.
Кожодер! Кожодер! Кожодер!
Бар "Лудия кон"
"Европа през нощта"
И ето ни пак в Лондон!
Колин Хикс, испълнителя на европейския рок-енд-рол!
- Виждаш ли онзи пич в левия ъгъл? - Къде?
- Ето онзи, с превръзката. - Онзи ли? Това ли е групата ти?
Засега не, но ще направим. Онзи по средата е Дино, той ще ни бъде солиста.
И как е?
Голям пич, умен е. Винаги ме бие на шах.
Не става дума за това, имам предвид в обществен смисъл как е. Да не е хулиган?
В такава компания се движи.
Ето онзи, с превръзката, Расим Топ, хулиган-рецидивист, малко е глух.
А онзи с патериците ще свири на хармоника.
Онзи от дясно - на контрабас.
- Странен ми се вижда. - Син е на загинал войник, Владо Пил.
Под ярките неонови светлини се появяват сексапилните жрици на любовта.
Те са толкова разголени, че рискуват да се простудят.
И ето, най-накрая пред вас е забележителната Доли Бел!
Няма да можете да си откъснете очите от сцената!
Може би ви трябва микроскоп?
Виж! Отивай при майка си.
Кой се интересуваше от решението по жилищните въпроси?
Само попитах.
Ето го решението. Четете.
Дино, сложи бутилката на масата! Пусни музика.
Танцувате ли?
Комунизма трябва да настъпи до 2000 года.
А ако престанеш и да пиеш, тогава комунизма ще е страхотен.
Виж, при комунизма няма да има алкохол. И дума не може да става.
От всекиго според способностите, на всекиму според потребностите. Ясно ли ти е?
Ясно ми е. Остави пиенето и веднага ще влезем в комунизма.
При комунизма, Дино, това ще бъдат лъжливи дилеми.
А ти какво мислиш?
Аз мисля, татко, че при комунизма няма да има никакви дилеми.
Властта ще бъде над самия себе си.
Ама, че си глупак, Дино!
Колко пъти трябва да ти повтарям, че комунизма е наука.
Става дума за условията за освобождаване на пролетариата. Частното няма място тук.
Нали и аз това казвам.
Не. Ти мислиш само за твоите глупави хипнози.
Черна хартия с бяла точка, седиш и я зяпаш.
- Нищо не разбираш от комунизъм. - Ти нали разбираш.
Сена, стига си говорил глупости.
Първо всеки трябва да построи комунизма вътре в себе си. Тогава ще ни бъде по-лесно.
И какво излиза, че за да има комунизъм ни трябва добър хипнотизатор.
Не съм казвал такова нещо. Ако мислиш за това, не е така.
Хайде, хайде, не си измисляй. Ти ми разказваш
"Края на класическата немска философия", на това прилича.
При Маркс всичко това отдавна е изяснено.
Нямам нищо против Маркс! Какво толкова ти пречи хипнозата?
Защото това е идеализъм, реакция.
Комунизма, момче, се ражда в заводите, ясно ли ти е?
Всичко ни е ясно, тате. Остави детето да си ляга.
Човечеството винаги е спало, защо и ние да не поспим?
Има ли нещо по-полезно от съня?
- Какво чакаш още. - Налъмите да цъфнат.
Чакай малко.
Тези умници далече ще отидат.
О, Господи, дали ще си замина някога от тук.
Ти спиш.
Клепачите ти се затварят.
Ела тук.
Само един успешен експеримент ще позволи с помощта на самовнушението
да се побеждават всички трудности в живота.
Пациентите на доктор Емил Куе през 1857 година с помощта на опрелен набор от думи
са успявали да се излекуват. Те са повтаряли:
"С всеки изминат ден и с всеки поглед го правя все по-добре".
Тези думи са правили чудеса.
- Има ли някой горе? - Няма никой.
Виж, това е приятелката ми. Тя ще остане при теб за 2-3 дена,
докато уредя всичко.
- Разбра ли? - Няма проблеми.
Ясно?
Той е добро момче, можеш да не се притесняваш.
А ти внимавай, само да ми се оплаче от нещо. Познаваш ме.
Не се притеснявай, разбрах всичко.
Не съм казал, че се притеснявам. Хайде.
Мама ти мръсна, бой ли искаш да ядеш? Върви.
Чао.
Тук на какво може да се спи?
Там горе има легло, ще го видиш.
Качвай се.
Тук е уютно.
Вече е късно, аз тръгвам. Гладна ли си?
Не много.
Бих хапнала нещо, и без това не ми се спи.
Добре, ще ти донеса нещо.
Какво ровиш по това време?
- Ще взема малко хляб. Спи. - Като пукна ще се наспя.
Какво си се задълбочил толкова?
Раз, два.
- Добро утро. - Ти пък откъде се взе?
- Как откъде? Сега ставам. - Не си ли подранил?
Имам работа.
Купете хляб и мляко. Мама.
При гълъбарника ли отивате?
Не, ще ходим с момчетата на реката.
Момичета ще има ли?
Какви момичета бе, тате! Отиваме да се къпем.
А, е... Нещо против момичетата ли имаш?
Жените са като солта, можеш да минеш и без тях, но не е вкусно.
Аз тръгвам.
- Това добре го измисли. - Кое?
Това с реката.
Зарежи хипнозата и самовнушението. Трябват ли ти пари?
Не.
Трябват ти. Днес без пари нищо не можеш да направиш.
Първо материалната база, а след това духовната надстройка. Нали така?
Така.
Е, виждаш ли. Хайде сега. Зарежи хипнозата.
Днес ще отидем на гости при чичо.
Добро утро.
Това е Перо, мъжки. Чичо Бисим ми го подари.
Той е търговски пътник.
Има много.
Те с леля нямат деца и затова къщата им е пълна с животни.
И?
Нищо.
- Как се казваш? - Доли Бел.
- Наистина ли? - Да.
Доли Бел.
Шегуваш се. Доли Бел е блондинка.
И аз мога да бъда блондинка. Брацо има фризьорски салон в Милано.
Кой е този Брацо?
Този, който ме докара. Какво се правиш на глупак?
А, да, Брацо.
- Той ли те е кръстил така? - Да. Отива ли ми?
Много.
- Дино! - Не се бой, това е брат ми.
Спри!
Мамка му!
Е!
- Колко му даде? - Нищо особено, 200.
За тези пари можех да купя 20 яйца. Можеше да се разходиш, нямаше да ти се счупят краката.
Вече си мислех, че няма да дойдеш.
Как няма да дойда, бе?
Щом съм казал, че ще дойда, значи ще дойда.
- А къде са твоите безделници? - Не говори глупости, Бесим.
- Хайде за наше здраве. - За наше здраве.
Сядай, малката ми. Ето така. Леля ей сега ще дойде.
Да вървим, по-бързо.
- Искаш ли? - Когато се катеря нагоре, не пуша.
- Даже и да искаш, няма да го направиш. - Това си е мой проблем.
Дай на мен, аз мога всякак.
Ще изядеш боя, разбра ли? Ти си трай.
Вече си трая.
За това се грижи държавата! На мен какво ми пука?
Как какво? Ти си свободен човек.
Ти пък. Знаеш ли какво е казал Маркс? Когато дойде свободата,
държавата ще изчезне.
Ако Маркс можеше да те чуе, сигурно би се обърнал в гроба.
- Стига вече с вашите глупости. - Няма ли за какво да си говорите?
Ако ще и сто пъти да се обърне в гроба.
Ти по-добре си живей своя живот.
- Хайде, за наше здраве. - Живей 200-300 години!
Не преувеличавай.
- Ето ги и децата. - Ето ги моите музиканти.
Здравей, чичо.
Съвсем го забрави чичо ти! Хайде, момчета, сядайте.
Ей сега идвам.
- Синко, сядай тук. - Сядай, скъпи.
- Тате, кога ще ходим на море? - Питай майка си.
- Мамо, кога ще ходим на море? - Питай баща си.
- Тате, кога ще ходим на море? - Тихо, дъще, тихо.
Дино, какво правите?
Остави ги, Сена. Да се оправят.
Ставай. Дино, влизай в къщи! А ти седни там, бързо.
Дай нещо по-весело!
Ти си го научил така.
С идеология и религия се занимават бедняците.
Ех, Махо, направо ти се чудя.
- Ето така седи по цял ден. - Сена, не ми разваляй празника.
Ти го разваляш. Гледаш само ти да си добре. Как не те е срам пред сестра ти?
Даже на децата вече да не обръщаш внимание?
Това са буржуазни фрази за семейството.
Няма близки отношения между родителите и децата.
Семейството трябва да се премахне.
- Да, отдавна трябваше да стане. - Е-е! Я стига!
Какво става с кафето?
- Това е от "Манифеста". - Защо нея не я премахнеш?
- Това не съм го казал аз. - Събирай си багажа и хайде.
Маркс е имал предвид буржоазното семейство.
Аз по-добре знам какво Маркс е имал предвид. Затова мълчи.
Ей сега ще те смелям!
По-спокойно! Успокой се! Хайде да танцуваме!
Успокой се! Хайде да танцуваме!
Да вървим.
Ще изгрее ли някога слънцето и в този град?
Няма, Дино мой, няма.
- Ще се намокриш. - Остави ме.
- Да вървим. - Махо, не се прави на глупак, хайде.
- Никъде няма да ходя. - Е, както искаш.
Какво ново при теб, Керим?
Нищо особено. Утре заминавам на бригада в Скопие.
А ти как си с училището?
Я виж ти! Какво да ти купи чичо?
Колело.
Не те ли е срам? Само за това мислиш!
Не се притеснявай, чичо ще ти купи колело. Не му обръщай внимание.
С всеки изминат ден и с всеки поглед го правя все по-добре.
Той ще ми каже какво е имал предвид Маркс!
Няма да му позволя повече да ми противоречи.
Аз познавам Маркс най-добре от всички.
Маркс е бил прекрасен човек, добър комунист.
- Пийни си малко, няма да се отровиш. - Стига.
Ей, Керим!
Татко, утре заминавам.
И да станеш ударник на труда и да получиш грамота!
Седни там.
Не виждаш ли, че вървят и спят. Пусни ги.
Да не спят. Ни искам и да чуя!
Не викай, ще събудиш съседите.
Да запеем.
Ти ли ме викаше?
- Пристигна ли? - Кой, Брацо ли?
- Не? - Не.
Помислих си, че ще искаш да се срешиш.
Благодаря.
- А това какво е? - За тренировка.
- Каква тренировка? - За хипноза.
Какво е това?
Това е силата на внушението, с помощта на която можем да контролираме себе си
и другите хора в интерес на обществения прогрес
и победата над животинските инстинкти на мъжете и на хората изобщо.
Това може да промени света, въпреки, че баща ми не е съгласен с това.
Той смята, че и без хипноза можем да построим комунизма.
Къде се намира това?
Това не е град, а обществен строй.
Разбираш ли?
При него всички ще имат толкова, колкото им трябва.
Това сигурно е хубаво.
Съгласен съм с другаря директор,
но в един от културните домове вече цяла година има група,
а в другия репетират,
опитахме се да се свържем с другарите от общината,
от където ни обещаха китара и хармоника.
Не можем да допуснем нашата младеж да ходи на танци
в други културни домове.
Събрали сме се тук и вече ще се събираме редовно,
за да използваме свободното си време както трябва,
тоест да проявим своите творчески способности.
Това предполага създаване
на самостоятелни програми,
развитие на братството и единството,
укрепване на социалистическите отношения,
и намиране на нови приятели.
В нашия културен дом има място за всяка една творческа личност,
за всички любители на творчеството и за всички истински приятели.
Ами барабанист?
Е, мисля, че с това няма да имаме проблеми. Какво ще кажеш, Сейо?
Ще останеш ли в ансамбъла за народна музика? Защото тук стила е друг.
Да бе, тази музика не ми харесва.
- Топ ще бъде барабанист. Нали? - Няма проблеми, другарю директор.
Домът ще даде пари за инструменти.
А вашата работа е да репетирате.
Чу ли! Домът ще купи инструменти, и ние ще станем истинска група.
Каква група, бе!
Има всичко: барабани, китара. Всичко!
Директора каза да дойдеш на репетицията.
Дино, ела тук.
Седни.
Къде беше?
С момчетата.
Запали.
Аз не пуша, татко, наистина.
Знам, че не пушиш. Запали!
Тези работи даже овчарите ги разбират.
Кое? Хипнозата ли?
Самовнушението?
Когато овчарите стрижат овцете, това също е хипноза.
Разбра ли?
Всяко живо същество има на кожата си определени участъци.
Ако ги докоснеш, те отделят някакво вещество,
което физически блокира това,
до което си се докоснал.
В света няма нищо нематериално.
Всичко е химия.
Химията - това е физика, а физиката - това е биология. Разбираш ли?
Това е диалектика.
Я гаси цигарата.
Виж как се пуши.
- А? - Пея.
- Какво каза? - Това е на италиански.
- Какво значи това? - 24 хиляди целувки.
- Интересно, кой ги е броил? - Така се пее в песента.
Хайде на разходка.
Имаш ли си приятелка?
- Имам. - Как изглежда?
Тъмнокоса е.
С големи гърди.
- А ти можеш ли да се целуваш? - Мога.
С всеки изминат ден и с всеки поглед го правя все по-добре.
Какво ти е?
С всеки изминат ден и с всеки поглед го правя все по-добре.
Важно е да не ти пречи носа.
Обърни си главата. Така, отвори си устата.
Е, не като акула, малко. Изплези си езика.
Така. А с ръцете трябва да ме галиш навсякъде.
Ама, че идиот.
А теб кой те е научил?
Един студент миналото лято. От мойто село е.
Аз пък си помислих, че е Брацо.
Не. Брацо ми е втория. Но той пък не обича да се целува.
Не знам защо.
Дино, татко те вика. По-добре слез, да не идва той.
Хайде.
Дай и аз да видя, моля те.
Нищо добро. Скоро ще се мре.
Махо, не се шегувай така.
Мамо, дай да видя.
- Събрание. - Редовно или извънредно?
Извънредно.
Мидхо, пиши.
Аз, Махмут Зол,
с баща Сейф и майка Зайнеба,
по баща Хатибович, роден през 1920 година,
живущ в Сараево на адрес, улица Франц Прешерна,
номер...
24.
Работещ в закусвалнята...
Намирайки се в добро здраве, свободно и независимо
след моята смърт,
завещавам своето движимо...
...движимо. Пишеш ли?
- Пиша. - И недвижимо имущество, както следва:
Дрехите си на жена ми Сена,
като трети лица не трябва да й пречат по никакъв начин.
Това не се отнася за моята табакера, запалка и цигарето,
които завещавам на сина ми Дино.
На него завещавам и 9 книги по класически марксизъм.
Какво правиш?
Ще живееш още дълго.
Веднъж ще се влюбиш много силно.
Ще умреш от естествена смърт.
Ще имаш много пари. Някой от твоето семейство ще умре скоро.
- Хайде стига. - Сериозно.
Добре. Давай нататък. Дай си ръката.
Чакай, ето така.
А, Б, В.
Искаш ли да ти разкажа какво сънувах?
Сънувах, че летя. Махнах няколко пъти с ръце и излетях.
И летях над улиците на Сараево.
А хората ме гледаха и се чудеха защо не падам.
Започнах да падам и хората започнаха да крещят.
Пак се издигнах и пикирах. След това продължих.
Смешно ли е?
Не.
- Искаш ли да ти почета? - Искам.
- Наистина ли? - Да.
Човечеството е достигнало такъв прогрес,
че може да се каже, че човек е в състояние да променя климата,
а в скоро време сигурно ще може да изправи и земната ос.
Преди всичко, покрай южния и северния...
Така, това не е важно. Слушай.
В интелектуално отношение този нов човек ще
се различава от нас така, както ние се различаваме от маймуните.
Хайде, какво чакаш? И ти също.
Малкия, а ти? Какво чакаш? Да вървим.
Отваряй.
Брацо.
- Брацо. Брацо. - Качи се горе.
- Брацо, какво ти е? - Горе.
Горе.
Събличай се.
- Брацо, какво ти е? - Събличай се бързо, мамка ти.
Хайде горе.
Какво, малкия? Защо си подви опашката, а?
Къде?
Ушите ме заболяха.
Расим, кажи на майка да стопли вечерята! Чу ли?
Малкия, работиш ли там?
Работя, работя.
- Какво мрънкаш бе, кретен? - Кой мрънка?
- Ти, мамка ти. - Аз не плача, наистина.
Не плача.
Чукал ли си я? Да или не? Казвай!
Не, Кожодер, честно!
Перо.
Перо, събуди се, Перо!
Дино.
Какво искаш?
Татко иска да го изпратиш.
Като си помисля, нямам какво да ти кажа. Акъл имаш ли? Имаш.
И душа имаш. Но не разчитай много на тези неща.
На жените може да се разчита.
Самотата е лошо нещо. Това е най-тежката болест.
Но тя не може да се излекува в болницата.
Знае ли човек.
Изглежда, че човека е най-сложното нещо.
Ти там в плевнята с хипноза ли се занимаваш?
Шегуваш ли се?
Не, сериозно те питам. Прави ли нещо там?
В какъв смисъл?
Чувствена дейност, основана на инстинктите. Секс.
- Еми, малко така, в устните. - Какво устните?
Еми, целувахме се.
Добре.
Трябва да бъдеш командир. Жените такива обичат.
Раз, два, три.
Ама, че думи, мамка им.
Расим, не удряй така барабаните. Нещо не си концентриран.
Нещо с ритъма не е наред.
- Чуваш ли ме? - Чувам.
Виж,
с баща ти нещата сериозни ли са?
Изглежда, че да.
- Влюбен ли си? - Май да.
- И коя е тя? - Това си е моя работа.
Мисля, че можеш да ми кажеш всичко.
Няма нищо за казване.
Виж,
по отношение на Кожодера.
Стой по-далеч от него. При мен идваха от милицията.
Преди няколко дена е избягал от затвора.
Прекарва жени в Милано. За проститутки.
Как си? По-добре ли си?
- Какво ново в къщи? - Нищо. Всичко си е по старому.
Керим върна ли се?
Да отидем да се поразходим.
- А мама как е? - Добре.
- Плаче ли? - Вечер.
Помагайте й. И престанете с вашите глупости.
- Това не е шега. Разбираш ли? - Разбирам.
Ето го доктора.
Добър ден.
Е, хайде, върви.
- Дино, пари трябват ли? - Не, татко, благодаря.
- Пет динара и няма да му кажа. - На кого?
- На Керим. - Какво няма да му кажеш?
Да не е болен?
- Нали виждаш, че не е. - И колко искаш за него?
1500.
- Намери си някой друг глупак. - Ти колко даваш?
- 500, ако е здрав. - За 1000 можем да се разберем.
Ето ти 1000. Ако е болен, ще ми върнеш парите.
Разбира се.
Иначе ще те пребия.
Благодаря.
Скъпи гости! С удоволствие искам да ви представя следващия номер,
звездата Доли Бел!
След дълго и успешно турне в Азия, Африка, Индонезия, Белгия
и Франция, тя реши да се появи и пред югославска публика!
И така, "Полунощен блус"!
Ще помоля две симпатични млади момчета да се качат на сцената.
Хайде вие! Другарю, вие не искате ли?
Качете се, не се бойте.
Вие ще държите този край, а вие този.
Така, по-свободно. Ето така. Чака ви специална награда.
А сега, уважаеми гости, дойде момента,
когато аз с голямо удоволствие мога да поканя нашата звезда,
невероятната Доли Бел.
- Как си? Добре ли си? - Живее се.
- Как ме намери? - Очиларкото ми каза.
Кой е той?
Директора на културния дом. Той е тукашен. С Кожодера не се разбират.
Кожодера често ли идва тук?
Един път в седмицата, зависи.
- Защо не се събличаш? - Теб чакам.
Много си мил.
- Брацо! - Кожодера?
- Още. - Нямам повече, кълна се.
Значи нямаш, а?
А, ти ли си Дино. Така не сме се разбирали, не, не.
Ще запомниш Кожодера.
- А как разбра къде е тя? - Тя ми изпрати писмо.
- Мамо, ти виждала ли си това писмо? - Не.
Не по пощата, а чрез очиларкото, директора на културния дом.
И какво?
Всичко беше наред, докато не дойде Кожодера.
Той й поиска пари, а тя нямаше. Започна да я рита,
и тогава аз излязох зад паравана.
- Интересно, какво си правил там? - Керим, не го провокирай.
Ударих го с глава в корема и той падна. Изчаках го да стане,
ударих му един десен и с крак го ритнах между краката. Той падна и не мръдна.
Оставих го на мира.
Добре, давай по-кратко. Значи, ликвидация.
Децата му ходят с престъпниците, а той - ликвидация.
Принудителни мерки. Пиши, първо. Пишеш ли?
Пиша.
Първо, пункт А: да бъдат продадени гълъбите.
Първо, пункт Б: с парите от тях да се купи колело.
Второ: да бъде разрушен гълъбарника.
- Тогава и къщата може да се разруши! - Това ела ли е?
Да, дъските са от ела.
Сена, стига си мрънкала. Ще ги използваме за огрев. Така, давай нататък.
До къде бяхме стигнали?
До никъде. Достатъчно.
Време е за спане, банда хулигани.
Хипнотизира го все пак, нали?
Стига, велосипедисте, почини си малко.
Красива ли е?
Да, много.
Чети нататък.
Човечеството е достигнало такъв прогрес,
че може да се каже, че човек ще може да променя и климата.
А може би ще изправи и земната ос.
Помогни ми да го обърнем.
Тази работа би могла да бъде свършена от една сто милионна армия техници,
инженери и учени от всички страни за не повече от 100 години.
Преди това, от южния до северния полюс
трябва да се издигне огромна стена. Вместо суровия климат,
със студове, достигащи до минус 88 градуса,
след като се изправи оста на въртене на земята
ще настъпи вечен ден и пролет.
Това сигурно,
е хубава идея.
Зелената водна маса на Индийския океан нарушава равновесието
на планетата, като я кара да се върти около оста си под наклон.
След пресушаването на Индийския океан площта на сушата ще се увеличи
с 91 милиона и 200 хиляди кв. км.
Ако тази площ в условията на вечно лято се засади с жито,
тя ще може да изхрани около 146 милиарда души.
- Колко? - 146 милиарда.
- А сега колко сме? - 2- 3 милиарда, не знам точно.
Мен...
...не ме брой.
Какво друго пише?
Ако се пресушат всички океани, Земята би станала със 72
квадрилиона тона по-лека и би се отдалечила от Слънцето
на 30 милиона километра.
Годината би била 425 дни вместо 365.
Щеше да има само един сезон - топло лято.
Това наистина е умна идея.
Но дали ще стане така? Как мислиш?
Мисля, че ще стане.
Добре са го измислили.
Твоето самовнушение също е хубаво нещо.
Трябва да продължиш с хипнозата.
И силата на земното притегляне значително би намаляла.
Привидното намаляване на теглото на живите същества
би им позволило да придобият гигантски размери.
Хората ще станат истински титани с огромен ръст.
Продължителността на живота би била между хиляда и 5 хиляди години.
В интелектуално отношение този нов човек
ще се различава от нас така, както ние се различаваме от маймуните.
Сложете го на пода.
Завъртете го.
Какво сте направили?
А?
Той беше комунист.
Вдигнете го.
В къщи ще си го получиш, глупачке!
Имахме събрание в общината.
Чича ви отпусна пари за нови инструменти.
Ще купим барабани, китари.
Владо и Топ ще се побъркат.
Не им казвай нищо.
От името на младежкия актив на културния дом "Черни връх"
приветствам другаря Чича и моля да бъде открита вечерта на танците.
Скъпи юноши и девойки!
Скъпи приятели.
Не мога да не изразя огромното си удоволствие и радост,
и да ви приветствам на нашето първо вътрешно мероприятие.
Другари, това беше тежка и усърдна работа.
Но тя се увенча с успех.
Сега ние си имаме наша собствена група.
Тези млади хора пожертваха лятната си ваканция,
упорито репетираха и тренираха, за да можем ние
да посрещнем първите есенни дни с топлите звуци на техните инструменти.
Тези момчета проявиха изключителна любов към музиката,
и по този начин станаха част от нашето богато любителско творчество,
където ние играем на сцената, танцуваме, рецитираме стихотворения, рисуваме и така нататък.
Благодаря.
"На морския бряг,
където подухва лек ветрец,
Сънувах моята красавица-блондинка,
Колко бях щаслив в съня си".
"На морския бряг,
където подухва лек ветрец,
Сънувах моята красавица-блондинка,
Колко бях щаслив в съня си.
И докато говорех с нея,
устните й трепереха,
И в моите обятия
тя плачеше и ме целуваше.
Ех, ако можех още веднъж да я видя,
Бих я попитал,
Дали ме обича и бих й казал как ме боли сърцето,
И колко тъжен без нея е моя живот".
С всеки изминат ден и с всеки поглед го правя все по-добре.
Превод: R I S T A K I